LETNJA OLUJA
BAZIRANO NA NOVELI ANTONA ČEHOVA
Izvini, moj dobri čoveče. Druže.
Ne poznajem ovaj kvart.
Možete li mi reći koja je zgrada Harkov Tajmsa?
Gdina Kalenina. - Kojeg gdina?
Urednika. Gdina Kalenina. On je moj dobar prijatelj.
Možda vam je bio dobar prijatelj, ali mrtav je.
Kako šokantno. - Ugodan vam dan.
Šteta ipak.
Ko je onda glavni urednik? - Njegova ćerka.
Čija ćerka?
Da ste ga dobro poznavali, znali biste da ima samo jednu ćerku.
Nadena?
Nadena Kalenin?
Šef izdavačke kuće?
Oh, Bože, Bože, Bože.
Mladiću. Da li biste...
Biste li to odneli gđici Kalenin?
Molim vas.
Ja sam stari prijatelj porodice. To je pitanje od najvećeg značaja.
U redu.
Kaže da vas poznaje.
Ne želim da vidim ovog čoveka.
Recite mu.
Hiljadu oproštaja za ovaj upad, gđice Nadena.
Sećate li me se?
Naravno.
Grof Volski.
U redu.
Preklinjem Vas. Nema više "grofa".
Iako ne zameram Sovjetima nimalo što su mi oduzeli imanje.
Ili tačnije od mojih poverilaca.
Zašto su stvari drugačije sada 1919. godine?
Pre 7 godina, bili ste samo mala devojčica koja je lovila leptire na mom imanju u Tirnevi.
A sada važan izdavač.
Oh.
Nadena. Pitao sam se.
Odnosno, imam zamisao.
Bila je to samo zamisao koju razumete.
Biste li mogli da budete zainteresovani da ovo objavite.
Imamo ogromnu količinu rukopisa u ruci.
Ali ovo je drugačije.
Svi autori to kažu.
Ne razumete, Nadena.
Nisam ga ni pročitao.
Vidite, moje naočare su mi oduzete sa imanem.
Da nabavim novi par sada... bilo bi..
Ja nisam autor.
Fedor je to napisao.
Sudija Petrof?
Da.
To je neka vrsta autobiografije.
O starim danima. Svi smo u njoj.
Zamišljam tebe i mene.
I tu devojku, Olgu.
Vrlo dobro.
Ostavite ga ovde i...
razmotrićemo.
Hiljadu hvala, gđice Nadena.
I vi ćete razumeti. Ali samo između nas.
Da nisam rekao našem Fedoru o donošenju rukopisa ovde.
Razumem. Komuniciraću sa vama.
Samo sa mnom.
Postoji još jedna stvar.
Revoltira me da spomnjem novac.
Znate, nikad se o njemu nisam brinuo.
Sad otkrivam da... da je živeti..
bez rada postalo iznenađujuće teško.
Vidim.
"Da, druže?"
Pripremite 20 rubalja za grofa..
Mislim druga Volskog.
"20 rubalja?" - Da. Zavedite to kao avans.
Da.
Cigaretu pre nego što odete?
Pa, možda bi bilo bolje. Da.
Hvala vam.
Neću vam više oduzimati dragoceno vreme.
Zbogom.
"U to vreme sam ja, Fedor Mihajlovič Petrof..."
"zauzimo položaj kao istražni sudija u malom letnjem letovalištu Tirneva."
"U okrugu Harkov u carskoj Rusiji."
"Sećam se kao da je bilo juče."
"Skučena mala sudnica u kojoj je preovlađujuće..."
"bila neizbežna statua pravde."
"Koliko je ta dama zaista slepa, pokazaće moja priča."
"Odjednom se pucanj biča probio kroz čas prigušenosti."
"Pogledavši gore, video sam Nadenu Kalenin."
"Nadena, koja je letnje mesece provodila sa roditeljima u Tirnevi."
"Potpuno mi je osvojila srce."
"Zatvaram oči."
"Vidim dugu."
"Formiranu sunčevim spektrom."
"Nadena i ja jašemo ka njoj."
"Kad bi mogli naći samo mali deo prošlosti."
"Kad bih još jednom mogao da pogledam jezero u njegovom popodnevnom miru."
"Ili ponovo ponovo projahati kroz uspavanu pijacu Tirneve."
"Sa starom poslastičarnicom sa kaligrafskim natpisom."
"I nizom biljki u prozoru."
Vidi, Fedor. Pravi poljupci.
San mog detinjstva.
Nadena, ti nisi samo najlepša devojka na svetu.
Ti si takođe najneobičnija. - Zašto, dušo?
Većina žena u mom životu više voli da me odvede do izloga draguljarnice.
Je li bilo puno drugih, Fedore?
Milioni.
Kako glupo od mene.
Naravno, svaka žena koja te upozna mora se ludo zaljubiti u tebe.
Fedore.
Ogovaraće nas celo selo.
Pa, prekasno je sada brinuti se o tome.
"I vidim sebe, verenog čoveka."
"kako jašem kroz ugnjetavanje gromova popodneva bez daha."
"Prema dvorcu grofa Volskog."
Sudijo Petrof, ovo je zaista čast.
Je li grof Volski unutra? - Da. U biblioteci je.
Ali neko je sa njim zbg posla.
Posao? Grof?
Gregori, zaslužuješ čestite za vernost svom neuglednom gospodaru.
Ali to je istina. Gdin Urbenin, nadzornik je došao da ga vidi.
Urbenin je sigurno postao znatno mlađi otkad sam ga poslednji put video.
Čak mu se ni glas još nije promenio.
Oh. Vaša visosti.
Žao mi je.
Nema štete.
Bar se nadam da nema, Pigi.
Fedore. Ti si svetski čovek.
Sada vas pitam, je li razumno..
da gospodar dvorca vodio ljubav sa služavkom?
Pa Pigi, mogu vas uveriti da se to stalno radi u najvišim krugovima.
Sram te bilo, Pigi. - Mogu da objasnim.
Poslao sam sve do Moskve Fedora, za one očaravajuće podvezice.
A ona kapriciozna mala, kako se ona zove?
Klara. Nije mi dozvolila ni da ih stavim na nju.
U pravu si, Pigi. Život je težak aristokraciji.
Monstruozno je od nje što mi uskraćuje malo bezazleno zadovoljstvo.
Život je ionako tako dosadan.
Koje niže klase dolaze, Fedore?
A?
Kažem vam, jednog od ovih dana...
Oh! Pogledaj. Šampanjac.
Uzmi malo, Fedore. Uzmi malo. - Hvala vam.
Znate, odlučilo sam da potpuno prekinem sa pićem.
To je plemenita odluka, Pigi.
Je li vas to savetovala vaša savest? - Ne. Moj doktor.
Pazite, mislim da je vrlo nezdravo odjednom prekinuti naviku.
Takve stvari treba raditi postepeno.
Potpuno se slažem.
Postepeno se moramo raspasti.
Zakleću se i pićem.
Evo za trezvenost.
3.
4.
5.
Fedore.
Ti si genije.
Sad gledaj mene, Fedor. Gledaj me.
1.
2.
3.
Majmun video, majmun uradio.
I... 6.
Sad Fedore, pogledaj me.
Moj prvi.
Pijemo za..
Oh, Bože.
Stvari su se prilično rasplele kad čovek ne može ni pomisliti na zdravicu.
Zašto ne bih popio za moj predstojeći brak?
Brak?
Ti?
Fedore.
To je nemoguće. - Zašto?
Zašto?
Zašto? Pa, zato.
Bio bi kraj jedne ere.
Režima.
Bilo bo to kao pad Rimskog carstva.
Reci mi... ko je ona?
Nadena Kalenin.
Kalenin? Nikad nisam čuo za njih.
Imaju izdavačku kuću. Nema novca u tome.
Naravno.
Njena majka je depresivno buržujka. - Naravno.
Prilično iritantan liberal.
Drska.
Ćerka... - Da?
Ćerka je očaravajuća devojka koju ću oženiti.
Zašto?
Pa, koliko god da ne volim te sveobuhvatne reči...
mislim da je to ljubav.
A da razmisliš o sjajnoj i elegantnoj ženi koju si upoznao u Sankt Peterburgu.
Šta je sa sjajnim i elegantnim ženama..
To je uzrokovalo moje progonstvo u sjajno i šik selo Tirnevu?
Zar ne vidiš da takvi ispadi mogu postati očajno dosadni?
Naročito u Tirnevi.
Naravno da vidim Fedore, ako se ženiš iz dosade, mogu da razumem.
Ništa ne razumeš.
Ti jadni proizvodu vekovnog parenja životinja u bliskom srodstvu.
Žao mi je, staro momče. Zaista.
Nemam ništa protiv Kaleninih.
Jednostavno ćeš mi nedostajati, Fedore.
Daj ne plači, Pigi.
Samo se ženim, ne sahranjuju me.
Idemo u baštu. Ovde je zagušljiva vrućina.
Uđite.
Oh.
Ti si, Urbenine.
Izvinite me Vaša Ekselencijo, ali..
Računi.
Sutra, Urbenine. Sutra.
Svakog dana pitam: trebamo li da sredimo račune, Vaša ekselencijo?
A vaš odgovor je uvek isti: Sutra, Urbenine.
Urbenine, sutra.
Obećavam ti.
Dobar dan, Vaša ekselencijo.
Fedore.
Fedore?
Vidiš, Fedore.
Urbenin je vrlo kompetentan kao nadzornik, ali samo je seljak u srcu.
Prava koža sa Baltika. Sve što ga brine je novac.
A novac je toliko dosadan. Zar se ne slažeš sa mnom, majore?
O Bože. O Bože.
Gledaj. Kiša.
Uobičajeni letnji pljusak.
Bolje sačekaj ovde u letnjoj kući dok se ne završi.
Požuri, Fedore. Pokisnućeš do kože.
Pogledaj.
To je samo devojka. Mnogo njih je okolo.
Nikada ih ne može biti dovoljno za mene.
Grom.
Hej!
Zašto bežiš, draga moja?
Pokisnućeš.
Dakle, sačekaj ovde.
Pokisnućeš do kože.
Uđi, draga devojko. Uđi, uđi.
Ne plaši se.
Vaša Ekselencijo, ja..
jako mi je žao.
Zaspala sam.
Moram ustati tako rano ujutro.
Moja draga devojko, savršeno prirodna stvar u ovakvom danu.
Oh, sećam se tebe sad.
Ti si kći drvoseče. A tvoje ime je..
Oh, draga. - Olga.
Ne protivureči.
Zove se Olga.
Zamisli, Fedore. Pre godinu dana bila je samo dete, a sada je..
Okreni se, draga moja. Daj da te pogledamo.
Okreni se. Okreni se.
Plašiš se?
Moju majku je ubila nebeska struja.
Nisam znao.
Bilo je u novinama, gdine.
Onda sam to sigurno propustio.
Sad je na nebu.
Svi idu tamo ako ih ubije..
Struja.
Predivno.
Jesi li i to pročitala u novinama?
Ne, Vaša Ekselencijo.
Ne znam da čitam, ali..
Otac Konstantin nam je to objasnio na dan sahrane.
Onda to mora biti tačno. - Oh, da, gdine.
I ja ću ići na nebo.
Misliš da će jednog dana munja ubiti i tebe?
Da gdine. Tako ću umreti.
Nosiću krunu poput vavilonske princeze.
Vavilon?
Zar nikad niste čuli za taj drevni centralni grad?
Otac Konstantin mi je rekao za to.
Vidim.
Haljina će biti od bogate svile.
Haljina koju nosiš je puno lepša od bilo koje svilene haljine.
Ne može biti lepa. Jeftina je.
Verovatno nosi prelepu svilenu haljinu.
Odšetaću do vrha brda i..
sačekati na munju.
Doneo sam kišobrane, gospodo.
Šta ti radiš ovde? Idi kući.
Ovo nije mesto za tebe.
Izvinite, gospodo.
Reci, Olga.
Šta je to?
Zar nećeš ni da poljubiš svog siromašnog starog oca?
Da te poljubim?
Moja ćerka. Proklet sam.
Neće ni da poljubi svog siromašnog starog oca.
"Da, Vaša Ekselencijo."
"Moje ime?"
"Olga Kuzminična."
Olga.
Olga, moje dete. Dođi ovamo.
Zašto?
Imaš posetioca.
Ko je to?
Gdin Urbenin.
Nije li ona divna devojka, gdine Urbenin?
Moja Olga.
Biće fina ženu za nekoga ko joj može priuštiti.
Naravno, mrzim da je izgubim, ali..
Ali troškovi života su tako visoki ovih dana.
Ja nisam ono što biste mogli nazvati bogatašem Kuzminičnom, ali..
rado bih vam pomogao na svaki način.
Kad se ukaže potreba.
Potreba se javlja svaki dan.
Oh.
Imam samo 2 rublje kod sebe.
Biće dovoljno. Za početak.
Došao sam jer...
Želim da se izvinim Olgi Kuzminičoj.
Znam da sam oštro razgovarao sa njom pred Njegovom ekscelencijom i sudijom Petrofom.
Sudija?
Olga.
Koliko puta sam ti rekao da se držiš podalje od zakona?
Svaki put kad smo se zakon i ja sreli, ishod je bio bolan za tvog starog oca.
Pomuzšću kozu sad.
Šta je to? - Šta?
Izvinite. Zaboravio sam.
Nadam se da su prave veličine. Kupio sam ih jutros.
Oh, lepe su.
Nosiću ih samo ad idem u crkvu.
Stvarno mi je drago da...
Šta da vam ja dam?
Oh, ništa.
Samo sam srećan ako ti se sviđaju.
Otac kaže da ne možeš dobiti ništa badava.
Hoćeš li da me poljubiš?
Bio bih...
Pa... nisam to očekivao.
Olga Kuzminična.
Zbogom.
Vidi, oče?
Zar nisu lepe.
Čak imaju i visoke potpetice.
Jesi li se molila za mene, Nadena? - Uvek se molim za tebe.
Bojim se da raj nije moje odredište.
Ko je to?
Samo devojka sa imanja Volski.
Lepa je, zar ne?
Hoćeš li ručati sa nama?
Voleo bih da mogu.
Ali obećao sam grofu Volskom da ću ručati sa njim.
Ne sviđa ti se, zar ne?
Nemam ništa protiv njega lično, ali..
On je sve ono što nije u redu sa Rusijom.
Potpuno razmažen i..
Nikada nisam mogla da shvatim zašto ste vas dvojica takvi prijatelji.
Ja ga tolerišem kao što on toleriše mene.
Tvoj opis njega mi savršeno odgovara.
Oh, Fedore. - Uz jednu malu razliku.
Ja sam našao nekoga ko me može promeniti.
Koliko dugo misliš da će to trajati?
Zauvek... nadam se.
Dobar dan.
Dobar dan, sudijo Petrof.
Idete kući iz crkve?
Da.
Danas je tako toplo, ja..
Morala sam da skinem čizme.
Mnogo je hladnije bez njih.
Naravno.
Želiš li da uzjašeš?
Oh, da.
To je ako..
Vašoj visosti ne bi smetalo.
Hajde, popni se.
Tu smo.
Jeste li uživali u službi? - Da. Volim da idem u crkvu.
Da vidim sve lepe dame u njihovoj bogatoj odeći.
Ukrašene slike svetaca.
Dim od sveća.
Pevanje.
Kad budem bogata, sviraće mi muzika. Uvek.
Oh da, sećam se. Bićeš bogata.
Vavilonska princeza. - Da gdine.
Zdravo, Pjotr.
Pripadaju grofu.
Sva zemlja ovde pripada njemu.
On je veoma bogat čovek.
Pre neki dan su provetravali neke grofičine haljine.
Onih koje je nosila pre smrti i..
I mnoge od njih su imale produženje i..
i imala je 40 pari cipela.
Neke su čak imale dijamante.
Volela bih da ove imaju dijamante.
Naravno. Cipele sa dijamantima su mnogo udobnije, zar ne?
Ne znam.
Ovo je prvi par koji sam ikada posedovala.
Je li ti ih otac dao?
Moj otac?
Kad dobije 10 kopejki potroši ih na votku.
Kako vulgarno.
Novac trošim na šampanjac.
Šampanjac?
Kakav je ukus? Nikada ga nisam probala.
Nije kao ovo.
Oh. Moje čizme.
Hvala vam, sudijo Petrof.
Za jahanje.
Živim sasvim blizu ovde.
Hvala vam.
Gregori. - Da, Vaša Ekselencijo?
Kakvo je to vino?
'98., Vaša ekscelencijo.
Godina kad je umrla moja draga supruga.
Uđite.
Oh to si ti.
Vaša ekselencijo.
Sutra, Urbenine. Sutra.
Zašto me prekidaš u ovom trenutku? Zar ne
vidite da se koncentrišem na svoje leptire?
To je bezobrazluk.
Urbenine. Pogledaj.
Pogledaj oovog. Zar nije lep? Zar nije?
Zovem je Sara.
Prema Sari Bernar.
Glumica, glupane.
Uhvatio sam je na Krimu. Leptir.
Prehladio sam se hvatajući je.
Urbenine.
Kad kažem nešto duhovito,
udostojićeš me smehom ili odlaskom.
Žao mi je vaše ekscelencije, ali moram da vam kažem nešto ozbiljno.
Ponestalo nam je šampanjca? - Oh, ne.
Novac?
Ne još, Vaša Ekselencijo. Ali kako je krenulo, neće ga biti još dugo.
Sutra ću pregledati knjige, Urbenine.
Vaša ekselencijo.
Da?
Oženiću se.
Oženiti?
Ti?
Urbenine, ne.
Vaša Ekselencijo, sudijo Petrof. - Fedore.
Fedore. - Zdravo, Klara. Zdravo Pigi.
Nemoj mi reći da se opet igraš sa svojim glupim leptirima.
Šta misliš da treba raditi u nedjelju ujutru?
Pa, crkva. - Crkva?
Jesi li čuo to, Urbenine?
Vidiš li šta duga ljubav uradi od osobe?
Nisi jedini koga znaš, Fedore. - Stvarno?
Oh, ne. Moj nadzornik ovde.
Smešni stari Urbenin našao je nevestu. I bez da se konsultovao sa mnom.
Do čega je došlo naše seljaštvo?
Sad stvarno, Pigi.
Seljaštvo ima pravo na ženidbu.
U stvari, reč je o jedinom pravu koje imaju.
Čestitam.
Ipak, trebao sam unapred imati neko znanje.
Jer Fedore, od davnina..
mi Volskijevi smo oduvek smatrani malim očevima našim slugama.
Kad će odvijati srećni događaj?
Uskoro, Vaša ekscelencijo. Pre nego što se Olga Kuzminična predomisli.
Koga si pomenuo? - Olga.
Sećaš se, Fedore? Olga.
Da, savršeno se sećam.
Nije li on lukavi pas.
Znaš Fedore, ti i ja jurimo leptire celi život.
A on nam odvuče nagradni primerak tačno ispred naših noseva.
Osećam da sam trebao biti konsultovan. - Ali...
Međutim, imaš našu dozvolu. - Hvala vam.
I Fedorovu. Urbenine.
Znate, dozvoliću da se srećni par venča u mojoj privatnoj kapeli.
Znaš li da nisam bio u toj kapeli od sahrane moje jadne supruge.
A ovo će biti mnogo zabavnije i mnogo manje mučno.
I sada. Ručak.
Fedore. - Vaša ekselencijo.
Nadam se da ću uspeti da vam uzvratim vašu ljubaznost.
Jednog dana.
Ali on može.
U predstojećoj revoluciji Urbenin nas može zaštititi.
Može da koristi svoj uticaj da nas spasi od vešanja i umesto toga da nas obesmisli.
Ne osećam se nimalo dobro.
Urbenine, možeš ići.
Vaša ekselencijo. Hvala vam. Hvala vam.
Revolucija?
Fedore, ne smeš se šaliti sa tim.
Sada ne mogu pojesti ništa od ručka.
Nadam se da nisam bio previše liberalan u ponudi privatne kapele.
Ovo je doba demokratije. Zašto ne biste priredili veliki svadbeni prijem?
Ponudiću svoje usluge kao kum.
Misliš li da pozoveš naše prijatelje? Naš lični krug?
Pa, uvek žudiš za plemstvom. Ovo ti je prilika.
Gospodar dvorca poziva krem ovog kraja u čast svojih slugu.
Rečeno mi je da danas postaje prilično šik biti liberalan.
To je zadnja reč, Pigi.
Naš Bog.
Ukroti ih.
Sa slavom i časti.
Sada vas proglašavam mužem i ženom.
Bog vas blagoslovio.
A sada. Dame i gospodo, molim vas.
Zdravica. Ne torta. To dolazi kasnije.
Zdravica za najlepšu mladu koja je ikada krasila stol Volskija.
Olga.
Moja ćerka.
To je treći put da ste me obavestili o tome.
Bila bih ti zahvalna da ne prolivaš šampanjac po meni.
Oh, žao mi je.
A sada pozivam sve svoje prijatelje da ispolje radosti.
Znam da je ovo najsrećnija zabava u ovoj sobi od...
sigurno je najneobičnija zabava.
Nije li, nije li?
Kad znate da je život tako dosadan, morate učiniti nešto u samoodbrani.
Obožavam neobično, bizarno.
Oh torta. - Torta.
300 jaja.
Napravljen je po starom receptu Volskih koji
se u našoj porodici čuva od davnina.
Vidiš moja draga devojko, ništa nije previše dobro za tebe.
Ovo je prava čast, Vaša ekselencijo.
Olga. - Šta je to?
Moraš je iseći. - Znam šta da radim.
A sada, draga moja, moraš mi dopustiti da te vodim.
Oh, Bože. Tvoja predivna mala ruka.
Urbenine, tvoja žena ima ruku princeze.
Vavilona.
A sad, Olga.
Idemo.
Ta jadna devojka. Žao mi je zbog nje.
Čak i više muža.
Zašto? Šta bi još želeli?
Mogao bi biti sam na ovav dan.
Njihovo je venčanje. Nije predstava izvedena za snobove.
Ne znam. Mislim da je to bila prilično zabavna ideja.
Oh, Fedore.
Nastavi, Klara. Nastavi. Vidi da se svima brzo servira.
Sad. Imam veliko iznenađenje za dame.
Ako pažljivo pogledati ispod vaših tanjira za deserte,
pronaći ćete karticu za ples.
Bar postoji jedna tačka po kojoj ćete morati priznati da imam dobar ukus.
Oprošteno?
Bojim se da ću ti uvek oprostiti.
Nema torte za mene.
Hoću votku.
Ne mogu da podnesem tako slatke stvari.
Znate, svaki put kada pijem šampanjac dobijem štucanje. Zar ne?
Neću.
Znate, sviđate mi se.
Jeste li u braku?
Verujem da su svi srećni.
Nikolaj.
Da draga? - Odvedi me odmah s ovog mesta.
Naravno draga. Šta se desilo?
Nadam se da nećete napustiti moje skromno prebivalište.
Sledeći put kad budete izvodili brlesku sa poslugom okruga, grofe Volski,
učinite uslugu meni i mom mužu tako što nas nećete pozvati.
Dobro.
To je poslednji put da pozivam ljude bez
smisla za humor u moje skromno prebivalište.
Užasni maniri.
Jeste li u braku?
Vaša ekselencijo. - Da, Gregori?
Muzičari su stigli.
Ne tako blizu, Gregori. Molim te, golicaš me. Da.
Hvala ti. Kaži muzičarima da počnu da sviraju kad god budu spremni.
Vrlo dobro, Vaša ekselencijo. - Nešto živo.
Dame i gospodo.
Pre nego što počne ples, želim da pozovem našeg tihog mladoženju
da održi govor.
Hej ti. Napunite mladoženji čašu.
Hajde, Urbenine. Ne budi stidljiv.
Vaša ekselencijo.
Sudijo Petrof. I..
i svi moji prijatelji...
Verujte mi,
ne znam šta da kažem.
Kako ja to vidim, ja i dalje mislim da je to...
Kao san. - Kaži nam.
Kako sam se mogao ja u svojim godinama i mojim izgledom
nadati da me ova lepa mlada devojka neće odbiti.
Video sam da nije.
Verujte mi da ovo nikada neću zaboraviti.
Najbolji i najsrećniji dan u mom životu.
To je sve. Hvala vam.
Sad Urbenine, poljubi mladu.
Poljubi mladu. Kladim se da u sobi nema muškarca koji ti ne zavidi.
Pa...
ne znam.
Bojala sam se da će se tako nešto dogoditi.
Nešto ju je uznemirilo. Fedore.
Mislim da ću otići i videti šta je to.
Idem.
Ali, Fedore.
Dovoljno ste je osramotili. - Ja sam domaćin.
A ja sam kum.
Olga.
Daj, daj. Ne smeš to da radiš.
Ostavi me na miru!
Ali ne želiš da povrediš Urbenina, zar ne?
Ne.
To je tvoja zabava.
Zar ne čuješ muziku?
I ples.
Zašto se ne bismo vratili drugima?
Ne.
Onda želiš da ja odem?
Ne.
Onda...
šta hoćeš da uradim?
Dame i gospodo.
Ples je u plesnoj dvorani.
Ovuda.
Nadena.
Ako biste me izvinili, moram da nađem svog partnera.
Ja sam domaćin, znate. Moram da odigram prvi ples sa mladom.
Gde je Olga?
Naravno, još se nije vratila.
A Fedor je krenuo za njom.
Oboje smo napušteni zar ne?
Pa, hoćemo li zaigrati?
Hvala, ali već sam obećala ovaj ples.
Oh. Tako mi je žao.
Pa, ako mi oprostite videću je li bal pravilno počeo.
Sada, ako ja ne nadgledam, ovde se stvari nikada ne završavaju.
Zar ne misliš da bi trebala da igraš sa domaćinom, Nadinka?
Ali tata, stvarno sam obećala ovo.
Ne slušaj oca.
Pođi i pronađi svog mladića pre nego što se ovaj ples završi.
Hoćeš li oženiti gđicu Kalenin?
Da.
Voliš li je?
Da.
Fedore, voliš li me? - Naravno da te volim.
Ne možeš me voleti ako nju voliš.
Mislio sam na tebe ujutru, u podne i po noći od kad sam te prvi put video.
Ali to ne može biti.
Bolje je za nas oboje. - Nikad neću odustati od tebe, Fedore.
Udata si za drugog muškarca.
Nikad nisam poljubila svog muža.
Ali Orlinka.
Fedore, dušo. - Da?
Poljubi me ponovo.
Vidiš, Fedore. Sve će biti tako divno.
Samo nas dvoje zajedno.
Uvek.
Mazurka, Fedore. Igrajmo.
Nadena.
Molim te.
Ne pokušavaj da objasniš, Fedore.
Objašnjenja samo bole.
Ali moraš me saslušati.
Čak se i pijancima i sitnim lopovima koji dolaze na moj sud pravično sudi.
Ne sudim ti, Fedor. Ne sudi vam se. Slobodni ste da radite kako želite.
Jedan incident.
Jedan trenutak ludila i..
odbacila bi celu našu budućnost?
To nije bio puki incident, Fedore.
Bilo je nešto u tebi jače od bilo koga od nas.
Nikada ne bismo mogli biti srećni zajedno.
Znači, nećeš mi oprostiti?
Ali opraštam ti, Fedor.
Zbogom.
Fedore?
Oh, Fedore. Čekala sam danima.
Jesi li sama?
Oni skupljaju seno danas popodne.
Želeo je da pođem sa njim, ali ja nisam htela.
Znala sam da ćeš doći.
Kako si znala?
Morao si. Ti me voliš.
Da li?
Zašto bi inače bio ovde, Fedore?
Šta bi tvoja gđica Kalenin rekla na to?
Ništa.
Oh Fedore, učiniću te srećnijim nego što bi ona ikad mogla.
Otići ćemo u Kijev.
Ili čak Moskvu.
Videti svetla velegrada.
Zašto ne bi mogli da odemo u Ameriku?
Tamo gde nikoga nije briga šta smo bili.
A?
To je sjajan san Orlinka.
Nažalost, takvi snovi su skupi.
A lokalne sudije nisu aekvatno plaćene.
Ne znam o čemu govoriš. Znam samo da te volim.
Ukrala bih za tebe, Fedore.
Sve bih uradila za tebe.
Bilo šta.
"Nedelje oje su usledile..."
"ostale su u mm sseanju ka fantazmagorije nasilno sukobljenih emocija."
"Satima bih ležao inertan na kauču u mojoj radnoj sobi"
"izvinjavajući se sebi zbog bola koju sam naneo Nadeni."
"Znao sam da je ta povezanost sa seljančicom sramna i opasna."
"Ipak, sama opasnost je činilo se samo proširila čaroliju njene moći nada mnom."
"Ponekad sam čak ozbiljno razmišljao o tome da pobegnem sa njom."
"Kao što je ona često sugerisala."
"Onda opet,..."
"mogućnost takvog povlačenja iz svega što sam cenio, umesto..."
"nasmejavala me je, ljutila me."
"I pokušao bih da umirim svoje izmučene živce..."
"odabirom neke sentimentalne narodne pesme."
"na loše naštimovanom uspravnom klaviru."
Fedore.
Olga.
Nisi trebala doći ovamo.
Ne brini oko toga, Fedore. Niko me nije video ovde.
Čekao sam dok taj glupi stari sluga nije otišao u pekaru.
Zar ti nije drago što me vidiš?
Oh, Fedore. Ne budi tako grub.
Zgužvao si mi novi šešir.
Zar nije lep, Fedore? Pogledaj.
Malo je pompezan.
Misliš, za seljačnčicu?
Prestani da pričaš gluposti i reci mi zašto si zaista došla ovde.
Pa, ja..
Uplašena sam, Fedore. - Uplašena?
Da.
Sinoć sam se...
tiho iskrala iz kreveta
i otišala do prozora.
Bila je mesečina.
A noćna magla poput oblaka je bila oko trešnje.
Ja..
na vlažnom prozoru nacrtao sam dva mala srca.
Tvoje i moje, Fedore.
I onda...
odjednom je bio iza mene.
Urbenin? - Aha.
Brzo sam ih obrisalao, ali..
sigurna sam da ih je video.
Fedore, ako ikad sazna za nas, ubiće me.
Znam da hoće.
Taj jadni đavo.
Žalim ga.
Žališ ga?
Zašto?
Verovatno zato što se čovek kad sažaljeva svog rivala priprema da sažaljeva sebe.
Ne znam o čemu govoriš.
Nikad nisam rekla Urbeninu da ga volim.
Nisam ja kriva što sam ja mlada, a on star.
Zašto si se onda udala za njega?
Jer sam mrzela prljavštinu.
Mrzeo sam da budem siromašna.
Bar je bio bolji od onog što sam ostavila.
Znači, preselila si se iz svinjca u nadzorničku kuću?
A sada ovde.
Koji je sledeći korak na tvom putu na vrh brda?
Urbenin.
Tamo.
Ko je to?
Ja sam, Fedore.
Pigi.
Ja sam!
Oh Fedore, tražim tvoje gostoprimstvo. Ja sam vrlo bolestan čovek.
Imao sam najgrozniji dan. Puno sam izgubio na trkama.
Moj randevu večeras sa šarmantnom damom iznenada je otkazan.
Prehladio sam se, nemam kišobran i padaće kiša.
A osim toga Fedore, nisam te video vekovima.
Ne otkad si prekinuo zaruke.
Kao i obično, dezinformisan si. Nadena ih je prekinula.
Je li ona? Je li stvarno? Kakva nesmotrenost.
Pa, ne mogu reći da mi je žao.
Oduvek sam mislio da je preelika intelektualka.
Uvek sumnjam u bilo koju ženu sa mozgom.
Da. Pa, toliko gd da bih voleo da razgovaramo o intimnim detaljima...
Zašto ne bi, dragi momče? Zašto ne bi razgovarao o tome?
Znaš, nije mi bilo tako toplo i ugodno ceo dan.
Hajde.
Žao mi je, Pigi. Ali ne mogu tražiti od tebe da ostaneš.
Moram da idem na sud da izreknem kaznu sitnom lopovu.
Oh, neka čeka. Ionako neće ništa raditi 6 nedelja.
Oh, mislim da sam to brzo smislio, zar ne?
Imam neku vrstu pameti. Imam stvarno.
Pa, možda si u pravu dragi dečko.
Fedore, moram da zatažim tvoj savet oko nečega.
U redu. Ali samo kratko.
Fedore.
Od smrti moje jadne supruge bio sam vrlo, vrlo usamljen čovek.
Nemoj reći da misliš ponovo da se oženiš? - Pa...
mi Volskovi smo se uvek borili protiv braka do poslednjeg rova.
U svakom slučaju, ona je već udata.
Za najneugodnijeg i najnerazumnijeg pojedinca.
Znaš, da nisam duh diskrecije mogao bih ti reći ko je ona.
Njeno ime je...
Ne, ne bih ti to mogao reći. Ne. Ali ovo ću reći.
Od svih žena koje sam ikada upoznao...
uključujući i moju dragu ženu...
niko me nikada nije tako duboko privlačio.
Slušaš li? - Da da. Naravno.
Gde sam stao? - Duboko privlačila.
Oh. Nije da je viđam toliko često.
Vožnja kočijom s vremena na vreme.
Jedan ili dva izuzetna trenutka u šumi pod mesecom.
Muž odsutan, naravno.
Tako sam se prehladio, Fedore. Ali vredelo je.
Ali ozbiljno.
Ima nešto u vezi sa njom što je nezemeljsko.
Ne znam zašto ne mogu reći ko je ona.
Neki drugi put Pigi, molim te.
Ne mogu da razumem Fedore. Ti i ja smo godinama bili braća.
Ne bih pomislio da od tebe ništa sakrijem.
I znam da ti od mene ne bi ništa sakrio.
Zašto, Fedore.
Zašto?
Pa, ti stari ružnii luđače.
Podseća me na stare dane u Sankt Peterburgu.
Sad kad je tvoja...
radoznalost zadovoljena možda ćeš mi učiniti uslugu da izađeš?
Oh, nemoj pogrešno da me razumeš. Zadovoljan sam. Definitivno sam zadovoljan.
I pod okolnostima. Odnosno, da sam je se otresao kao i ti...
Pa, učinio bih isto.
A znajući tvoj ukus, garantujem ti da je ona zaista besramna lepotica.
Pa odlazim, Fedore. Odlazim.
Sad, govoreći o sportu,
imam 16. decembra zabavu u mom domu i moraš doći.
Da, da. Doći ću.
Sad, ako zavisiš od mene, Fedore,
ja sam duša diskrecije.
Neću reći ništa ni o čemu.
Gde je moj kišobran, onaj koji sam ti pozajmio?
U holu. - U holu, da.
Bože, Bože, Bože.
Mislio sam da nikad neće otići.
Pitam se u koga se Pigi zatreskao ovaj put.
Otkud ja znam?
Ili me je briga?
Gdin Urbenin želi da vas vidi.
Ko?
Urbenin.
Šta hoće?
Nije mi rekao.
Pošalji ga unutra.
Ovuda, gdine Urbenin.
Zdravo, Urbenine.
Nećeš li sesti.
Hvala vam.
Radije bih stajao. - Kako želiš.
Šta mogu da učinim za tebe?
Radi se o mojoj ženi, Vaša visosti.
Tvojoj ženi?
Uvek ste bili ljubazni prema meni, sudijo Petrof.
Nemam kome da se obratim za savet. Pa sam...
Oh, razumem.
Želiš da te posavetujem oko Olge Kuzminični.
Žao mi je što trošim vaše dragoceno vreme, ali vidite...
Znam da sam ja...
previše sam star za nju. Nisam bogat niti lepo izgledam, ali..
volim je.
I možda je nisam...
možda je nisam usrećio, ali..
Skrati.
Ali vidite, kakvu sam šansu imao kad je želela...
fine reči.
poklone i sitnice i vožnju kočijom.
O kome pričaš?
Grofu Volskom, Vaša visosti.
Grofu? - Da.
Znači to je to.
Šta očekuješ da učinim u vezi sa tim?
Niko nije toliko blizak grofu kao što ste vi, pa sam pomislio...
možda bi mogli da razgovarate sa njim.
Život je pun čudnih ironija, Urbenine.
Pardon? Ne razumem.
Žao mi je, ali nisam čovek koji govorio u tvoje ime.
Pa onda...
idem ja.
Ima nekoga u poseti. Ne mogu ga uznemiravati.
U redu. Reći ću mu.
Šta je želeo?
Zvao je grof Volski.
Želi da dođete odmah.
Zvučao je uznemireno.
U čemu je problem?
Misli da su u njegovoj kući lopovi.
Je li bio trezan?
Izgledao je tako, ali ne bih se zakleo u to.
Vrlo dobro.
Idem.
Veoma je čudno. Uopšte ne mogu da otkrijem otiske prstiju.
Fedore, opljačkan sam. Svi porodični dragulji. Svi oni.
Svi prstenovi i broševi, ogrlice od pravih bisera koje sam dao svojoj jadnoj ženi.
I najgore od svega Fedora, ta fenomenalna kolekcija pribadača.
Ništa nije ostalo. Ništa. Pogledaj.
Ništa osim ovog malog glupog ključa.
Fedore, jesi li me čuo?
Vaša ekselencijo!
Svuda smo tražili Vaša Ekselencijo, ali nismo mogli da pronađemo ništa.
Ali ako dozvolite..
Imam sumnju. - Da?
Ne da mogu to sigurno reći, ali kao što rekoh Gregoriju..
Oh, nema veze šta si rekla Gregoriju.
Sudija Petrof ovde preuzima potpunu odgovornost za slučaj.
Sudijo Petrof..
ne želite li da me pregledate ili pretražite moju sobu?
Blizu je staje. Bilo bi mi drago da vam pokažem.
Prestani sa tim brbljanjem. Prestani. Ovo je ozbiljno.
Sad, Fedore. Kao što znate, napravio sam duboku studiju kriminala.
Ovde je situacija u kojoj je brzina od suštinske važnosti.
Moramo sprečiti da lopov komunicira sa njegovim saučesnicima.
Ali šta ti misliš?
Gde on ide? - Možda u moju sobu.
Vaša ekselencijo.
Gde su dragulji?
Kakvi dragulji?
Hoćete li poreći da si pokralia svog velikog obožavaoca, grofa Volskog?
Zašto bih to porekla?
Ne stidim se.
Uradila sa to zbog tebe, Fedore.
Zbg nas.
Ozbiljno očekuješ da ja u to poverujem? - Zašto da ne?
Nakon vožnje kočijom koju si imala sa njim.
Nakon odeće koju ti je dao.
Zaboravljaš da znam Volskog.
I nisam potpuno lakoveran.
Fedore, nikad mu nisam dozvolila da me poljubi.
Jako se trudio.
Nikad mu nisi dozvolila da te poljubi?
To ste mi rekla o Urbeninu.
Samo si blesav i ljubomoran.
Pogledaj me.
Kad prodamo dragulje možemo otići u Ameriku.
Samo...
htela bih da zadržim bisere ako ti ne smeta.
Stavila sam ih oko vrata.
Oh Fedore, izgledaju kao anđeoski zubi.
Šta je bilo, Fedore?
Zašto me tako gledaš?
Tako si lepa.
Zašto degradiraš sve što dodirnete?
Kako to misliš?
Bilo je vremena kad sam mogao da imam..
kad bi cela ideja bila fantastična.
Ali sada bih skoro mogao pobeći sa tobom i živeti od ukradenog novca.
Zašto je to?
To je ljubav, Fedore.
Ne mogu da verujem.
Poznajem ljubav.
Ovo je nešto drugačije.
Onda, zašto se ne bi vratio nazad..
svojoj Nadeni.
Ne mogu.
Prekasno je.
Ne mogu se vratiti dok si ovde.
Ne mogu ni pokušati dok si ovde.
Gde si sakrila dragulje?
A ako ti ne kažem?
Onda ću morati da pretražim kuću.
Ne! Ne diraj svetu ikonu.
Pa... šta ćeš sada uraditi?
Prijavi to grofu. - Zašto ne bi?
Misliš li da će tebi više verovati nego meni?
Podsećam vas, Vaša ekselencijo, ovo je moja kuća.
Nikada više nisi pogrešio u svom životu.
Jer, ovo je vlasništvo Volskijevih od pamtiveka.
Fedore, ovaj čovek mi je pretio.
Olga.
Jadna devojka.
Ne smeš biti toliko uznemirena, Olga.
Kažem ti da moraš biti mirna.
Fedore, ne mogu da razumem zašto si došao ovde od svih mesta.
Ovo su dragulji.
Pa, ovi su moji.
Svi oni.
Da, naravno.
Vidi, Fedore. Pogledaj. Svadbeni poklon Velikog vojvode Vladimira.
To je onaj koji sam nosio na medenom mesecu u Parizu. Sećaš li se tog vremena?
Dosta više toga.
Sudijo Petrof. Obavi svoju dužnost.
Uhapsi lopova.
Ja?
Očekivao sam tako nešto od...
Njegove ekselencije.
Žao mi je što ću te razočarti, Pigi, ali Urbenin nije uzeo dragulje.
Molim te, nemoj me zvati Pigi u ovakvim okolnostima.
Zašto, ko bi ih drugi mogao uzeti?
Oh, sigurno...
sigurno ne sugerišeš da je Olga...
Olga, daj. Olga, molim te.
Ne smeš stvari uzimati toliko ozbiljno.
To je samo još jedna od Fedorovih malih šala.
Ne, Fedore. Kažem da je taj čovek. Celu godinu mi je stvarao probleme.
Mislite zato što stojim između vas i..
nečega što želite?
Vaša visosti, on je lično.
On je ili neko od njegovih pomagača doneo dragulje u moju kuću.
Izlazi odavde.
Spakuj svoje stvari i otidi sa mog imanja.
Nepotrebno je reći, moja draga devojko, ovo se ne odnosi na tebe.
Olga, želim da..
Drži se podalje od njega.
Zabranjujem vam da razgovarate sa mojom ženom!
Pazi na njega, Fedore.
Ološ.
Pretvara se da sam mu ukrao dragulje jer on..
on želi da mi ukrade ženu.
Hvala, Fedore.
Nisi bio prevaren zbog njegovog trika.
Fedore Mihajlovič, vi ste pravedan čovek.
Dali ste mi pravdu.
Nešto vrlo čudno za ruskog seljaka.
Hajde da se spakujemo.
Kako mora me mrziš, Fedore.
Čak bi me poslao u zatvor samo da bi me se oslobodio.
Povredio si osećanja male Olge, Fedore. Stvarno jesi.
Obožavam i sam šalu, ali iskreno mislim da si sada otišao predaleko.
Šta ćemo loviti sutra? - Šljuke ili jarebice ako imamo sreće.
Urbenin, Fedore. Užasna osoba.
Drago mi je što sam ga se oslobodio.
Bolje da koristiš 20-eticu. Raznećeš ptice nakomade 12-ticom.
Ne brini za mene.
Nikada nisam pogodio ništa, osim povremeno lovočuvara.
I ta devojka.
Čudna devojka.
Ko? - Olga.
Naravno, znam da je ona skromnog porekla. Ali...
postoji kuriozna razlika ok nje.
Strašno je nesrećna.
Zašto ne sačuvaš svoje saseanje za njee žrtve?
Znam da imaš predrasude, Fedore.
Znam da ti se ne sviđa ta devojka i ne mogu da razumem zašto.
Veruj mi da je njen muž brutalan.
Međutim, tokom poslednjih nekoliko nedelja
zaista vjerujem da sam uspeo na svoj mali način.
Da vratim veru jadnog deteta u naš pol.
Kako?
Sa malo poklona, s vremena na vreme. Sitnice.
Moram da ubedim dragu devojku da ih prihvati.
Onda reč ohrabrenja ovde, predlog tamo.
Pogledaj šta ću joj pokloniti za naš sutrašnj lov. Lovački nož.
Iz moje muške kolekcije.
Oh, budi miran.
Od tvog sentimentalnog drobljenja okreće mi se stomak.
Dobro.
Na kraju krajeva, možda si u pravu.
Nema takve budale, kao stare budale.
Iz ličnog iskustva mogu da te uverim da je izreka pogrešna.
Je li?
Tako sam bar uvek čuo.
Tukao me!
Olga. - Vidi.
Kako grozno.
Šta sam ti rekao, Fedore? Taj čovek je đavo.
Želeo je da pođem sa njim kad sutra krene, ali ja..
rekla sam mu da ga ne volim i..
počeo je da me tuče.
Jadna devojka.
Daj daj. Samo budi mirna.
Doneću ti antiseptik.
Misliš da lažem. Zar ne?
Odvešću te kući.
Urbeninu? - Tamo pripadaš.
Misliš, žena pripada mužu. Je li to? - Baš tako.
Nisi ranije bio tako izričit u vezi sa tim.
Gde ćeš...
gde ćeš da budeš večeras?
Nisam razmišljala o tome.
Pođi sa mnom.
Polikarp će ti naći neko mesto za spavanje.
U zatvoru?
Hvala, ne.
Mislim da bi bilo mnogo jednostavnije ostati ovde.
Sigurna sam da grof ima dosta praznih soba.
Dake, zato si došla ovde.
Olga, ne možeš...
Njegova visost sudija Fedor Mihajlovič Petrof...
ljubomoran.
Pa, pregledao sam sve lekove u sobi moje jadne supruge.
Života mi mog ako mogu reći koja je bočica sa antiseptikom a koja je otrov.
Možeš li ti reći, Fedore?
Oh ti jadno dete. Vidi, Olga.
Donela sam ti čokoladu.
Tamne su zaista izvrsne.
Mislim da bi trebalo da ostaneš u ovoj kući noćas.
Zar ne misliš tako, Fedore?
Olga Kuzminična je prilično sposobna da sama donosi odluke.
Mislim da je ovo antiseptik.
Oh, naravno da jeste. Da.
Moj Bože, zar je već ovoliko?
Kasno je. Dođi, da ti pokažem tvoju sobu.
To je soba moje jadne supruge. Da. Neka joj duša počiva u miru.
Laku noć, sudijo Petrof.
Znam put.
Hvala vam.
Mislim da će biti u redu.
Ne sumnjam u to.
Vidimo se sutra, Fedore?
Laku noć.
Ne bi li mogao da mi se pridružiš u maloj poseti kafiću trojki, je li?
Imaju novi ciganski orkestar.
Ne večeras, Fedore.
Tek je 10 sati. Mogli bismo ostati budni celu noć.
Uštedeti problem ustajanja ujutro.
Ali šta bi radili celu noć? - Uobičajene stvari... pili...
slušali muziku.
Zaplakali malo zbog stvari koje smo izgubili.
Filozofirali o stvarima koje ćemo imati.
Ne, Fedore. Ne večeras. Moram malo odspavati.
Inače ću sutra biti sramota u lovu.
Pa, vidimo se ujutro.
Uđite.
Visila je u njenoj garderobi.
Ja mora da sam iste veličine kao što je bila ona.
Jednostavno sam morala da je obučem.
Imate li nešto protiv? - Kako ti mogu zameriti bilo šta što radiš?
Zar nije lepa?
Lepa? Pa ona oduzima dah.
Mogu li je nositi ponekad?
Mislim, stvarno da je nosim.
Ali to je bila njena venčanica.
Pa... mogu li?
Misliš...?
Pa naravno da možeš.
Čim se razvedeš.
Voliš me malo Olga, zar ne?
I misliš da to nikad ne bih pogodio.
Ne, ne, ne. Ne pre našeg venčanja.
Samo bih voleo da čujem kako me zoveš Pigi.
Laku noć.
Šta je sa tobom večeras?
Ne voliš me više?
Prestani.
Daj mi to.
Zasvirajte nešto življe.
I to je ono što Njegova ekselencija naziva grubošću.
Madam Urbenin.
Ne, ne, ne.
Njegova ekselencija želi da Madam Urbenin sedi sa njegove desne strane.
Bilo koja strana je previše dobra za nju.
Madam Urbenin. Ha!
Šta ona umišlja?
Da pomisliš da je i sama grofica.
Dakle, ljubomorna si na pažnju koju njegova ekselencija posvećuje poštenoj Olgi?
Ne. Samo mi je muka i umorna sam od Njegove ekselencije i tebe i čitave gomile.
Među vama nema pravog muškarca.
Osim naravno... - Sudija Petrof.
Da. - Da.
Okupaću se. - Hej. I pusti me da radim sav posao?
Ne želim da poslužim ručak novo rođenoj plemknji madam Urbenin.
Promašio sam je.
Znaš, mislim da nešto nije u redu sa ovom puškom.
Draga moj. Čini mi se da ti je drago što sam je promašio.
Reci mi, Pigi. Kako možeš da uživaš u pucanju na ptice?
Gdin mora nešto da radi. - Imaš dosta za jelo.
Pa, naravno.
Ako si gladan, mogla bih... - Gladan?
To me je podsetilo. Moram da vidimje li taj ručak spreman.
Dolaziš li?
Ne, Pigi.
Ne?
Ne, sačekaću ovde i..
gledati nebo. - Nebo?
Pogledaj oblake.
Kiša e, zar ne misliš?
Svako jutro ih dete oslobađa.
Da lutaju nebom.
Pa, ko ih vraća?
Oh, oni budu poslani kući u zalazak sunca od..
starca sa crvenom bradom.
Crvenom bradom. Kako neprivlačno.
Pa, doviđenja ti čudno dete.
I ne zaboravi da dođeš kad čuješ zvono za obed, moja mala grofica..
Doći ću.
Doviđenja Pigi.
Bang, bang.
Čuješ li to?
Kladim se da ptice neće biti vredne barutaa koji se potroši na njih.
Leto je bilo suvo.
Poslednja jarebica koji sam uhvatio bileaje samo kosti i perje.
Sveta majko Kazamova.
Dozvoli da mi se vrati.
To ti neće doneti dobro.
Ako želite da zadržiš svoju ženu, ne trebaš je prebijati.
To je laž. Držao sam je za ramena, ali nikad je nisam udario.
Onda si je trebao prebiti.
Žene nemaju interes za muškarce koji se ne mogu odlučiti.
Odlučio sam se.
Znam šta ću uraditi.
Bang. Bang.
Prošle godine sam bio gnič i sredio sam nekoliko
malih hitaca Njegovoj ekselenciji u mojoj..
ove godine pušim njegovu cigaru.
Olga bi bila budala ako bi se vratila tebi.
Ne mogu da živim bez nje.
Mora da mi se vrati.
Ako želite da gubiš vreme, otrči u šumu.
Idi. Pitaj je.
Oh, pogodio si nešto. - Ništa posebno, stari.
Jadna mala. Izgleda da je umrla od neuhranjenosti.
Pa, hajde da napravimo pauzu i ručamo.
Žao mi je Pigi, ali moraću da odem. Očekuju me na sudu.
Oh. Ali Fedore...
Hej, zabava je priređena za tebe.
Oh, Bože.
U svakom slučaju, ostani bar tolikoo da se oprostiš od naše male Olge.
Ostavio sam je tamo.
Siguran sam da će naša mala Olga biti slomljenog srca. Doviđenja.
Doviđenja.
Jadni Fedor.
Nikada nije bio isti otkad je raskinuo romansu sa devojkom Kalenin.
Oh da, reci mi. Šta se tmo dogodilo?
Gde? Oh, ne znam. Fedor mi nikad nije rekao. Ne bi rekao ni reč.
Alimeđu nama, drago mi je što jeste.
Gde smo stali?
Oh ručak. Ručak svih. Ručak.
Oh, Fedore.
Baš lepo.
Baš sam mislila na tebe.
Zašto si tako namršten?
Nema koristi, Olga.
Ne mogu da živim bez tebe.
Otidimo odavde.
Otidimo odmah.
Gde ćemo otići, Fedore? - Amerika.
Gde su svi jednaki?
Mislio sam da je to ono što si želela.
Ko želi da bude jednak?
To je u redu za neuspele, ali ja nisam neuspeh. Uspla sam.
Bi li se grofica družila sa..
Indijancima i bizonima i divljim panterima?
Grofica?
Koja grofica?
Ja sam lepa, Fedore.
Znači da sam poželjna.
Žele da me ožene.
Posebno jedan čovek.
Nije zgodan. Nije baš sjajan, ali...
On je najveći čovek u ovom okrugu.
Nikada me nije zapostavio zbog ćerke nekog izdavača u Harkovu.
I nikada nije pokušao da me pošaje u zatvor.
Udaćeš se za Pigija?
Da.
Zašto da ne?
Je li to ono što želiš?
Zašto ne bih bila grofica Volski?
Naravno, Fedore.
To ne bi ništa izmenilo kod nas.
Kako to misliš, ne bi izmenilo?
Misliš li da bih prihvatio...? - Da, Fedore.
Šta misliš, šta sam ja? - Znam šta si.
Ponosan.
Nadmen.
Ali ne možeš se držati podalje od mene, Fedore.
Suviše si slab.
Oh, Gregori.
Je li ručak spreman? - Da, Vaša Ekselencijo.
Svi nađite svoja mesta i sedite odmah.
Dobar sport, Vaša ekselencijo? - Ne budi netaktičan.
Šampanjac Gregori, molim te. Grlo mi je suvo kao kost.
Kažem, grlo mi je suvo kao kost.
Čujem Vaša Ekselencijo.
I Gregori, ulij malo rajnskog vina u čašu Madam Urbenin.
Da, Vaša Ekselencijo.
Hrana izgleda ukusno, zar ne? - Zar ne? Da.
Probaj. Ima još bolji ukus. Da. I Gregori...
Gregori. Pozvoni da madam Urbenin dođe na ručak.
Svakako, Vaša Ekselencijo.
Sveti Oče.
Našem domaćinu dobro ide.
Vrlo dobro. - Hvala vam. Hvala vam.
Pitam se gde je mala Olga. Verovatno je čula to drugo zvono.
Gregori. - Da, Vaša Ekselencijo?
Idi i nađi gđu Olgu, hoćeš li. - Da, Vaša Ekselencijo.
Ostavio sam je tamo kod mosta. Taj mali most.
Da, Vaša Ekselencijo.
Sa puno gospode sa crvenim bradama.
Olga!
Pogledaj.
Ko je to? Možeš li videti?
Ne znam.
Urbenin.
Jeste li ga čuli?
Krv iz rukava. - Krv?
Ona je mrtva.
Mrtva?
Olga.
Vaša ekselencijo.
Vaša ekselencijo!
Gregori.
Ivan Ivanovič.
Vaša ekselencijo.
Olga Kuzminična je izbodena.
Nebesa.
Možda postoji nada. Još je živa.
Još je živa. Dovedi kočiju. Požuri.
Kočiju! Kočiju!
Moliš li se i dalje za mene, Nadena?
Oh da, Fedore.
Potrebna si mi strašno.
Odlazimo večeras u Harkov.
Leto je gotovo.
Sećaš li se duge?
A jezera?
Ponekad poželim da se vratim u taj letnji dan.
Sada je prekasno.
Jesam li te mnogo povredio?
Naravno da jesam.
Nisam želeo.
Nisam bio pri sebi.
Ima nešto u meni. Nešto čudno što me tera a opet i opet...
Fedore.
Moli se za mene, Nadena.
Jer, izgubio sam svoju svrhu.
Moli se za mene.
Zbogom...
moja ljubavi.
Fedore Mihajlovič.
Šta jebilo? - Grof traži da dođete odmah.
Olga Kuzminična je izbodena.
Šta si rekao?
Olga... - Je li mrtva?
Umire.
Ko je to?
Oh Fedor, drago mi je što si ovde.
Glava mi puca, znaš. Nervi su mi potpuno slomljeni.
Imam temperaturu.
Kako je ona? - Ko?
Oh, ona je u nesvesti, mislim.
U spavaćoj je sobi na spratu. Sobi moje jadne supruge. Doktor je sa njom.
Fedore, stvarno ne mogu da verujem. Takve stvari se ne događaju ljudima poput nas.
Jadna mala Olga.
Tako zgodna. Tako puna života. Izboden je njenim ličnim bodežom.
Kako znaš da je to bio njen bodež?
On nedostaje, zar ne? Naravno da je bio njen.
Oh, Bože, Bože.
Da razmislim, tek juče, dao sam joj ga iz svoje kolekcije drevnog oružja.
I znaš li šta će se dogoditi? Moram ih se osloboditi. Svih.
Prodaću ih. Otarasiću ih se.
Tako sam osetljiv. Razumeš, Fedore.
Kakav dan.
Poslao sam po javnog tužioca.
Lunina? - Da.
Trebao bi da bude ovde svakog trenutka.
Ali... Fedore.
Šta ako me Urbenin izbode pre nego što Lunin stigne ovde?
Urbenin? - Da.
On me mrzi.
On je ljubomoran. Zato je izbo Olgu.
Zašto si tako siguran da je Urbenin izbo Olgu?
Pa, ko bi drugi mogao?
Zašto je bilo krvi na njegovom rukavu?
Nikad mu nisam verovao od početka.
Naravno da je kriv.
Jeste li ikad čuo izreku..
"Nije kriv ubica, nego ubijeni."
U ime oca
i Sina i Svetoga duha...
Amin
Ona će preživeti.
Kako je, oče Konstantin?
Uzdajmo se u Gospoda.
Fedore Mihajlovič.
Hoću li je moći ispitivati?
To je teško reći.
Ubrizgao sam joj stimulans.
Ali gubitak krvi je bio tako velik.
U svakom slučaju, veoma mi je drago što ste ovde, sudijo Petrof.
Čitavo domaćinstvo, uključujući grofa Volskija.
Potpuno je zakazalo. Pokušavam da dobijem malo leda.
Ali čini se da su sluge gluve ili pijane.
U kući nema leda.
Onda idi do sela i donesi malo, ti pijana somino.
Sudijo Petrof, ona se osvestila.
Ako je želite nešto pitati, požurite.
Ne.
Olga Kuzminična.
Prepoznajete li me?
Ne.
Boli li vas?
Molim vas. Samo apsolutno bitna pitanja.
Budite jubazni i dozvolite mi da radim svoj posao.
Ja sam Petrof.
Istražni sudija okruga Tirneva.
Imam čast da vas upoznam.
Možda se sećate da sam bio kum na vašem venčanju.
Da.
Moje venčanje.
Osećate li sedovoljno jakom da svedočite?
Svedočim?
Moram vam reći da je vaš suprug pod velikom sumnjom.
Zbog mene?
Želite li i dalje da svedočite?
Želim.
Onda...
Gdin Lunin, javni tužioc.
Sudija Petrof je tek počeo da ispituje pacijenta.
Ima vrlo malo vremena. - Razumem.
Prema onome što sam čuo u prizemlju, radi se
o jasnom slučaju izbadanja protiv njenog muža.
Međutim, kako je on njen muž, zakon je ne obavezuje na to da govori.
Izvinite kolega, ali pređite na poentu.
Poentu?
Vrlo dobro, kolega.
Olga Kuzminična.
Znate li kako ste izbodeni?
Pokušajte da se setite događaja proteklog dana.
Ja ću vam pomoći.
Trebalo je da se održi lov u šumi Tirneva.
Trajalo je oko pet sati.
Molim kolegu za oproštaj, ali sve je to nebitno.
Mogu li da vas pitam sa dužnim poštovanjem...
Da se ne mešate u moj način ispitivanja.
Olga Kuzminična.
Možete li se setiti šta se dogodilo tokom tih sati?
Da.
Čovek.
Izašao je iz šume.
Želeo je mene.
Da odem sa njim.
Hteo sam da se popnem na vrh brda.
I onda...
Preklinjao me.
Nasmejala sam mu se.
Onda te je izudarao?
Ime.
Dajte mi ime.
Olga Kuzminična.
Jeste li spremni da kažete ime muškarca?
Njegov zločin neće proći nekažnjeno.
U ovoj sobi su pored mene 3 osobe koje će posvedočiti.
Ne trebate se bojati.
Voleo me je.
Um joj luta.
Ko je to bio?
Nebeska...
električna energija.
Olga.
Olga Kuzminična.
Nema svrhe. Ne može nas više čuti.
Nikad nije bila moja, sudijo Petrof, ali...
sam je voleo.
Uvek me zadivi neslavno licemerje zločinaca.
Antone Antonovič Urbenin. Uhapšen si.
Optuženi ste za namerno ubistvo svoje žene.
Ali sigurno kolega..
dokazi su u potpunosti nedovoljni da bi se moglo izvršiti hapšenje.
Zaslužujete vašu veličanstvenost, kolega.
Hajde da dopustimo poroti u Harkovu da to odluči.
Ustanite i pođite za mnom.
Ali, Vaša visosti... - Bojim se da morate poći, Urbenne.
To je noćni voz za Harkov.
Kaleninci su na njemu.
Ostavi me na miru, hoćeš li.
Ne uzimajte to k srcu, Fedore Mihajlovič.
Ljudi se ubijaju svaki dan. Pogledajte vaše novine.
Zašto ne otputujete u Harkov i ne družite se sa gđicom Kalenin?
Oprostiće vam, šta god to bilo.
Baš ste poput vašeg oca pukovnika.
Uvek vam bude oprošteno.
Pobrini se da moje pismo sa ostavkom bude poslato.
Da gdine. Ostavka?
Kako ćemo živeti bez vaše plate?
Dosta više. Ćuti. - Ne, neću.
Neću stajati ovde i gledati kako pravite budalu od sebe.
Ako podnesete ostavku, i ja podnesim ostavku.
Ti daješ stavku poslednjih 10 godina.
Ali ovaj put to mislim, Fedore Mihajlovič.
Neću ostati i gledati..
Uđite.
Došlo je do veoma važnog otkrića, Vaša visosti.
Šta je to?
Znate li šta je to, Vaša visosti?
Oružje ubistva.
Gde ste ga nali?
Otkrio sam da je bio u posedu Klare Han.
Znate, ona austrijska devojka koja radi za grofa?
Ona priča neku priču o..
muškarac koji ga je bacio u jezero dok je plivala.
Gde je ona sada?
Pa, stavio sam je u zatvor. Ja ne rizikujem.
Je li vam opisala čoveka kojeg je videla?
Pričala je gluposti, ali saznaćemo. Idemo dole i razgovarajmo sa njom.
Sutra, Orlof. Kasno je sada.
Ali Vaša visosti., to je pitanje od velikog značaja. Ne bi trebali da gubimo vreme.
Čuo si šta sam rekao. Sutra.
Fedore Mihajlovič. Mislim da je Orlof u pravu.
Trebali biste ispitati ženu pre nego što ona ima priliku da izmisli neku bajku.
Ko je ovde sudija?
Hoćete li mi oboje učitti kako da radim svoj posao?
Samo sam rekao ono što mislim da je ispravno. - Znam šta je ispravno.
Hteli si da podneseš ostavku. Evo ti šanse. Sad nestani jednom zauvek.
Šta?
Ne želim da te više nikada vidim. Izađi.
Vi takođe.
Mislim da bismo je trebali odmah ispitati, Vaša visosti.
Ali ne želite stvarno da odem, Fedore Mihajlovič?
Izađi.
Želite li da date izjavu? - Ne.
Tvrdite da ste videli ubicu? - Da. Ne mislim...
Videla sam ga na putu. Nisam mu mogla videti lice.
Znači, lagali ste?
Ne, Vaša visosti. Kunem se do neba da bih ga mogla prepoznati.
Siguran sam u to.
Kako biste ga mogli prepoznati?
Ne želim da se mešam ni u šta, Vaša visosti.
Rekla sam Gregoriju samo o onome što sam videla.
I šta si videla?
Oh, video sam mnogo poslednjih nedelja, Vaša visosti.
Otkako se gdin Urbenin oženio tom devojkom Olgom.
I čula sam dosta toga.
Želim samo da znam šta ste videli.
Vidite. Oblačila sam se nakon plivanja.
Ja volim plivanje.
Uvek idem na jezero kad imam par sati.
Zaključite se onim što ste videli. - Da, Vaša visosti.
I.
I odjednom sam čula korake.
Nisam mogla da izađem.
Nisam bila obučena.
I.
I videla sam čoveka kako dolazi na mol.
I oprao je ruke u vodi.
A onda je bacio bodež u jezero.
I otišao.
Ali niste videli njegovo lice.
Zašto mislite da biste ga mogli prepoznati?
Videla sam mu čizme i ruke.
Vidite, u zidu je bila pukotina, pa sam provirila i..
Jeste li primetili nešto posebno na njegovim čizmama?
Ili njegovim rukama?
Bili su to dobre čizme.
I njegove ruke.
Nisu bile ruke radnog čoveka kao..
Urbenina.
To su bile ruke gdina.
Oh, da.
Na levoj ruci...
ili je to bila desna ruka?
Levo.
Imao je vrlo lep prsten.
I ja...
Vrlo dobro, prsten.
Nastavite.
Opišite prsten.
Ne znam, Vaša visosti.
Ja..
Ne mogu se ničega setiti.
Vaša visosti.
Ja..
Ovo je bodež?
Ne mogu da se setim.
Neću reći da ste vi to uradili.
Pustite me.
Kunem se da neću ništa reći.
Neću vas izdati. Neću.
Izdajstvo?
Ne znam o čemu govoriš.
Verujte mi.
Nikad vas ne bih mogla prijaviti.
Je li bio još neko osim vas?
Zašto se plašiš?
Fedore Mihajlovič.
Sviđate mi se toliko.
Uvek ste.
Neću ništa reći.
Možete mi verovati.
Antone Antonovič Urbenin.
Podignite ruke i pokažite ih svedoku.
Prepoznajete li te ruke?
Ja..
ne znam.
Ne mogu da se setim.
Svedoček Klara Heler,
jesu li bile seljačke ruke poput ovih ili ne?
Ne. Nisu bile ruke seljaka.
Znači mora da su bile gospodske ruke.
Je li to ono što želiš da kažeš?
Da.
Ne, nisu bile ruke gdina.
Onda su mogle biti samo seljačke ruke.
Je l' tako?
Ja..
Odgovorite. Jesu li bile gospodske ili seljačke ruke?
Odgovorite na pitanje javnog tužioca.
One...
nisu bile gospodske ruke.
Dakle, bile su ruke seljaka.
Hvala vam. To je sve, Vaša visosti.
Svedok se može udaljiti.
Možete se vratiti na svoje mesto.
Ali...
ali ja...
"Instruirao sam na Klaru da ne inkriminiše Urbenina."
"Ali njen spori um seljaka je kopnio."
"I ono što je rekla potvrdilo je Urbeninovu krivicu, a nije ga je oslobodilo."
"Ostallo je samo jedno da uradim."
"Sa jedinim iskrenim impulsom koji sam ikada imao u životu."
"Ustao sam da se obratim sudu."
Sedite, molim vas.
Mir u sudnici.
"100 puta sam tokom postupka koji je usledio..."
"mogao da iznesem svoje priznanje."
"Ali prema mom zbunjenom umu šansa koju sam imao da se izvučem je zauvek izgubljena."
"U stvarnosti, to je bila volja za životom."
"Prisutna u svakom ljudskom biću."
"Zbog toga sam počinio svoj drugi i još odvratniji zločin."
Antone Antonovič Urbenin,
svedoci su posvedočili da ste..
u nekoliko navrata iz ljubomore pretili da ćete ubiti svoju ženu.
To nije istina.
Ali vi ste izuzetno ljubomoran covek. Je li to istina?
Da, bio sam.
Dakle, motiv za ubistvo je postojao.
I pažljivo razmotrivši sve dokaze,
siguran sam da će porota utvrditi da je taj čovek nepogrešivo kriv
za jedan od najgorih zločina koji sam na moju nesreću morao da istražujem.
Nisam mogao ubiti Orlinku.
Voleo sam je.
Zar ne razumete Voleo sam je!
"Čuću to "Voleo sam je""
"do kraja života."
"Nikada neću zaboraviti trenutak kada su porotnici doneli presudu."
"Vratili se u sudnicu i njihov predstavnik..."
"trgovac ili prodavač sa nosom, poput kljunova kod ptica"
"je saopštio njihovu odluku."
"Nikada neću uspeti da izbrišem sećanje na Urbeninovo prazno i beznadežno lice."
"dok je slušao kako predsedavajući sudija"
"izriče kaznu."
Na doživotni prisilni rad u rudnicima soli Sibira.
"Prošlo je 7 godina."
"Rusija je umrla i ponovo se rodila."
"Ali moj sopstveni svet je nepovratno mrtav."
"Ubio sam je svojim rukama."
"Dok ovo pišem, sedim u kućerku u Harkovu."
"Gladan. Neobrijan."
"I ukočen od hladnoće."
"Razum mi dovoljno jasno govori"
"da je nemoguće vratiti stvari koje sam oduzeo."
"Ali nada još uvek izaziva san blaženstva u meni."
"A pošto živimo od nade,"
"taj nemogući san me održava živim."
Već je kasno Nadena. Poslaću poštom odbijanje.
Je li ipak zanimljivo?
Meni da.
O čemu se radi?
Oh...
moglo bi se nazvati...
ljubavna priča.
Oh. Onda da je objavimo.
Ne. Ne bi bilo...
ne dolazi u obzir. - Onda je bolje da ga vratim nazad.
Ne.
Ne, ostavi ga.
Pozvaću te kad ga budem adresirala.
Vrlo dobro.
Pogledaj.
Fedore.
Vodka.
Divna božanska vodka.
Voleo bih da je šampanjac.
Međutim, to nije sve.
Kobasica. Masna svinjska kobasica.
Gde si to nabavio?
Mogu li da ti ponudim cigaretu, druže Fedore?
Pa, hvala, druže Pigi.
Nemoj mi reći da se trenutna politika okrenula,
i da aristokrate sad kradu od revolucionara.
Ne ne.
Kad gdin više ne može dobiti kredit...
može da plati i gotovinom.
Baš me briga kako si došao do njih. Nemam savest kad je votka u pitanju.
Za dobre stare dane.
Druže Čelinin. - Šta je bilo?
Bili bismo vam veoma zahvalni ako biste smirili to šarmantno dete.
Pokušavamo da radimo.
Ako vam se ne sviđa zašto se ne biste vratili na svoje plemićko imanje?
Ne mogu.
Pretvoreno je u dom za polupisnenu bratiju poput tebe.
To će ga smiriti.
Ne raspravljaj se sa njima, Fedore. Ne raspravljaj se.
Gde smo stali? - Pigi, ova votka je odvratna.
Pa, bila je grozna revolucija, Fedore.
Reci mi, odakle ti novac?
Znaš onu stvar oko koje si bio toliko misteriozan?
Da si je sakrio čak i od mene i nikada nisi pokušao da je prodaš?
Moj rukopis?
Dobio sam novac za njega, Fedore. Novac.
Izgledala je zainteresovano. Možda će ga kupiti.
O kome pričaš? - Nadeni Kalenin.
Nadena? - Ona je urednica Tajmsa.
Budalo.
Ali Fedore.
Fedore.
Da. Znam da sam se promenio.
Jesi.
Očekivala sam te.
Misliš, pročitala si?
Da, Fedore.
Ne možeš ni zamisliti šta znači živeti sa takvom tajnom.
Svaki dan svake noći.
Koliko puta sam pokušao da priznam.
Na suđenju Urbeninu.
Tog dana u crkvi. Počeo sam da ti pričam.
Ali volja za životom jača je od savesti.
Jača od sažaljenja koje sam osećao prema Urbeninu dok je Olga umirala.
Barem sad ti.
Osoba za koju sam napisao svoje priznanje.
Znaš istinu.
7 godina nas je razdvajalo sećanje na Olgu.
Nije li ta kazna dovoljna?
Ali sada...
šta nas sprečava da ponovo započnemo život?
Zajedno.
Nevin čovek.
U Sibiru.
Urbenin? Kako znaš da je još živ?
U stvari, on je prestao da živi kad je Olga umrla.
Ali još uvek smo mladi Nadinka.
Nema svrhe, Fedore.
Nakon što sam pročitala tvoju priču, znala sam da postoji samo jedna stvar za mene.
Na šta misliš?
Pošalji ga policiji.
Ne trebaš da brineš, Fedore.
Pokušala sam da ga pošaljem, ali nisam imala hrabrosti.
Učini šta hoćeš sa njim i ako ti je to neko uteha, znaj da...
sam bila preslaba da bih te izdala.
Nadena.
Je li slabost bio tvoj jedini razlog zašto ga nisi poslala?
Ne, Fedore.
Htela sam da ti dam...
poslednju šansu.
Da te opet volim.
Odluči se, druže.
Imam i ja pisma za slanje.
Čekaj! Druže.
Druže.
Nešto što je pripadalo meni poslato je greškom.
Prekasno, druže. - Treba mi. Ja sam ga posao.
Svejedno, druže. Nelegalno je. - Nije me briga. Moram ga imati.
Pustite to! Kažem vam da je protivno propisima.
Upomoć! Policija! Zaustavite lopova!
Lopov!
Zaustavite ga!
Stani, lopove!
Svi budite tihi.
Smiri se sada. Smiri se molim te.
Sigurno ste bili ljuti.
Šta vas je nateralo da uradite tako nešto?
Nemam nijednu...
munju.
On je već mrtav. - Pretraži ga za identifikaciju.
Ima li nečeg?
Samo ovo.
Ovo nije od nikakve koristi. To je samo stara plesna karta.
Unesimo ga unutra.
Prekinite. Hajde. - Ne stojite okolo. Raziđite se.
A ti, hej!
Hajde, sviraj.
Preveo: suadnovic